- Aiemmin: - Tämä olet sinä. Näytät onnelliselta.
Soittakaa hätänumeroon. Kaksitoista ihmistä tappoi itsensä.
He räjäyttivät talon, mutta eivät uhkaa väkivallalla.
Heillä ei ole omaa eetosta.
Oletko kärsinyt mielisairauksista? Tiedämme Cranwellistä.
Teillä ei voi olla suhdetta vain unissa.
- Tekeekö Jones sisäpiirikauppoja? - Kyse on aina Topekasta.
Miksi me luomme hirviöitä? Zombeja, vampyyreja ja muita yön kummajaisia?
Ehkä todelliset hirviöt ovat liian läheisiä. Liian tuttuja.
Liian todellisia.
Tämä on ihmeellinen teos.
Se on samaan aikaan yksinkertainen ja ristiriitainen.
- Ruumiit ovat... - Hallitsemattomissa?
- Ne näyttävät putoavan ilmassa. - Lentävän, ei putoavan.
Tule. Lennetään.
Katso tätä. Pitkittynyttä liikettä.
Kaksi on levittäytynyt erilleen.
Tämä on unta.
Sinä pilaat sen.
Minä muistan. Tämä paikka. Me olemme olleet täällä.
Me olemme täällä.
- Sinä et ole untani. Sinä olet totta. - Katso kuvaa.
En keksinyt sinua päässäni. Kuka sinä sitten olet?
Näetkö sinäkin unta? Näemmekö unta yhdessä?
Katso kuvaa.
Näetkö sen nyt?
- Mitä sinä teet? - Näet sen yhä, etkö näekin?
Kuvittele olevasi kuvan mies.
Putoat. Lennät.
Levitä kätesi. Anna itsesi tuntea sen.
Ilman. Nosteen.
Se kohottaa sinut, kantaa sinut. Ylös taivaalle.
- Luulin, että torkkuisit koko lennon. - Uni on ylellisyyttä.
Siitä pitää nauttia, kun aika antaa myöten.
Tunsitteko Woodyn, kun hän oli Deutschessa?
Nicholas toi hänet ja Jonesin yhdessä.
Tämä tutkimustyö alkaa jo riittää.
- Harvinaisia maametalleja. - Kännykät tehdään niistä.
Louhinta tuhoaa ympäristön, mutta viis siitä, kun sillä tienaa.
- Olette kyyninen matkustaessanne. - Maisemanvaihdos tekee minusta hipin.
Belgialaisasiakkaamme on huolissaan Montrealin hotellista.
- Hän on aina huolissaan. - Hän on vainoharhainen.
Me saamme mojovan siivun, jos löydämme hänelle ostajan.
Mistä hän on huolissaan?
Siivoojista. Hän ei halua muita sviittiin neuvottelujen jo alettua.
- Huolehditko kelloista? - Kelloista, puhelimisista ja muista.
- Eikä kukkia. - Onko hän allerginenkin?
Ei kukkia, lapsia, eläimiä. Ne saavat hänet levottomaksi.
Eikä hän halua jäädä kahden ostajan kanssa. Muuten se perutaan.
Tarvitsemme siihen oman tiimin.
Selvä.
- Harvinaisia maametalleja. - Yhdeksännumeroisia esiintymiä.
- Kiitos, että lähdit mukaani. - Tämähän on hauskaa.
Maaseuturetki lempiasiakkaani kanssa. Saan tavata äitisi.
- Olenko lempiasiakkaasi? - Totta kai.
- Olen myöhässä pulloveden kanssa. - Et ole vielä saanut tuntumaa siihen.
Minä toin sinulle malleja. Voit tutustua niihin rauhassa.
- Entä jos en saa sitä tuntumaa? - Emme palauta asiakkaalle ennakkoa.
Tyttäreni käyttää sitä, kun häntä pelottaa kertoa jotain.
Olisin tarvinnut tällaista äitini kanssa.
Äitini on hyvin tarkka. Terapeutti.
Nimekäs sellainen, joka pitää seminaareja.
Oman universuminsa kirkas keskipiste.
Hän jäsensi koko lapsuuteni tutkielmiinsa.
Niitä on ladossa laatikoittain.
Laatikkoja on 137.
Hän on varmaan takapuolella.
Kappas!
- Kukas sieltä tulee! - Hei, äiti.
Tule tänne.
- Tämä on Miranda. - Hei. Charlotte.
Olisit ilmoittanut. Päivällispöydässä on jo kuusi suuta.
- Me syömme keittiössä. - Höpsis. Paolo voi tuplata annokset.
Paolo on yksinäinen runoilija, jonka otin siipieni alle.
Hän ei ole häävi kynäniekka, mutta tekee jumalaista pastaa.
Maude Greenwald viipyy viikon. Beattiet tulevat seitsemältä.
Kun Sabinekin tulee syömään, talo on tupaten täynnä.
- Oletteko te rakastavaisia? - Olen Tessin agentti.
Mietin vain vuodepaikkojen määrää.
Tess on kaikkiruokainen. Miehiä, naisia, yleensä auktoriteettihahmoja.
Opin majoittamaan heidät yhteen, niin yöt ovat äänettömämpiä.
On ihanaa, että tulitte.
Alice on potilaani, ja minulla on vaitiolovelvollisuus.
- Alice on avopotilas. - Kuten kaikki ryhmässäni.
Heitä kuulemma vieroitetaan lahkolaisuudesta.
Löysin kaksitoista kuollutta eräästä talosta.
Kaikilla oli samat vihreät lenkkarit kuin Alicella.
Kertokaa edes yleisesti Alicen kaltaisista tytöistä.
- Miksi he liittyisivät lahkoon? - Ne ovat kuin perheitä.
Monet tytöt kasvavat epätäydellisissä perheympäristöissä.
He hakeutuvat herkemmin korvikeperheisiin.
Kun lahkolainen kuolee, hän jättää omaisuutensa lahkolle.
Kun he haluavat eheytyä-
- he ajautuvat loukkuun, josta ei ole ulospääsyä.
- Riittääkö se poliisille? - Ehkä.
Sammuttakaa valot lähtiessänne. Älkää koskeko muistilappuihin.
Tak tässä, Murray. Tarkista yksi juttu minulle.
Kysy Nassaun patologilta, lähetettiinkö 12 ruumista kappeliin.
Ponte's HAUTAJAISKAPPELI
- Kauanko vielä? - Olemme valmiita.
Tätä tietä, hyvät herrat.
Luulin, että hylkäsit minut.
Äitini ei häiritse sinua ennen cocktaileja.
- Tältäkö 137 laatikkoa näyttää? - 179. Nuo 42 ovat siskoni laatikkoja.
Hän on kai kateellinen.
Äitini jätti hänet rauhaan, kun täytin kymmenen.
Sen jälkeen sain hänen täyden huomionsa.
Näetkö missään vuotta 2009?
Ihana nalle. Minä tykkäsin nalleista, en nukeista.
Se oli Sabinen nalle. Hän piilotti siihen hammaskeijurahat.
Etsitään oma nallesi ja pannaan ranttaliksi.
Ajattelin, että kävisimme kävelyllä.
Saisit virikkeitä sitä designia varten.
- Lupaatko valita yhden? - Lupaan, jessus!
Tess?
Tess? Tess! Mitä sinä etsit?
Muistiinpanoja. Etsin erästä päivämäärää.
Vuosi 20Og on vaillinainen.
Helmikuu, toukokuu... Kaksi kuukautta puuttuu välistä.
Mitä sinä teit silloin?
- Olin Cranwellissä. - Mikä se on?
Hoitolaitos. Minä sain hermoromahduksen.
Olin maaninen, harhailin kaupungilla, valvoin päiväkausia.
Tunsin sisälläni hehkun, joka kumpusi minusta ulos.
Äitini passitti minut Cranwelliin.
Sekosin täysin, käytin kaikenlaisia mömmöjä.
Sellaista sattuu lahjakkaille ihmisille.
Selvisit siitä.
Vasta kun siskoni järjesti siirron St John Boscoon, työpaikkaansa.
Minun pitää käydä Cranwellissä. Minun on löydettävä yksi päivämäärä.
Saanko lainata autoasi?
Lupaan vilkaista malleja palattuani.
Älä siitä huoli, ehdit kyllä paneutua niihin.
Kiitos.
Hän haluaa purtavaa.
Kuka saattoi belgialaisen ja White Sandin yhteen?
White Sandin pomo kertoi Jonesille kiinnostuksestaan maametalleihin.
Kun tapasin belgialaisen, Jones ja minä keksimme loput.
White Sand näyttää voittavan enemmän.
Jos näkisit luvut, olisit eri mieltä.
Haluan vain tietää, kenelle me olemme lojaaleja.
Olemme lojaaleja sopimukselle.
- Ja asiakkaalle. - Kummalle? Sinun vai Jonesin?
Olet yhtä vainoharhainen kuin belgialainen.
Kerro lisää tuosta tyypistä.
Tässä ovat kaikki tietosi. Suothan anteeksi käsialani.
Olisin halunnut auttaa sinua enemmän. Etenkin, kun äitisi oli kollegani.
- Onko tässä kaikki? - Muutkin kyselevät toipumisestaan.
Minä en toipunut täällä, vaan St John Boscossa.
- Miksi täällä on poliisiraportti? - Poliisi löysi sinut.
- Milloin? - Kun sinä karkasit.
- En tiedä siitä mitään. - Et niin, kärsit harhaluuloista.
- Rikoit ikkunan ja karkasit. - Kukaan ei kertonut.
Äitisi kai varjeli sinua. Hän ja siskosi järjestivät siirron.
- Kauanko olin kateissa? - Kolme päivää.
Sinut löydettiin metsästä. Vuodit verta haavastasi.
Minun täytyy mennä.
Hei, tule tänne. Tule takaisin.
Poliisi! Pysähdy!
Äiti?
Olen nähnyt unia sikareista.
Kerran sikari oli oikea sikari. Se ei tee Freudista paskanjauhajaa.
- Unet ovat ikkunoita, eivät verhoja. - Vaihdan ruoan alkoholiin.
Jung oli alku, Newtonin ja Darwinin tavoin.
- Se on pelkistetty perusjalka... - Kävin Cranwellissä.
- Jututin tohtori Staffordia. - Miksi?
- Siskosi saa jututtaa lääkäriään. - Joka vain pahensi hänen tilaansa.
Hän kertoi asioita, joista en tiennyt mitään.
- Tess... - Tämä on siskosi hetki.
Katosin kuulemma kolmeksi päiväksi. Minut löydettiin metsästä.
- Aivan. - Et kertonut minulle.
Kärsit harhaluuloista. Olisi ollut haitallista muistuttaa sinua siitä.
Uskoin olevani raskaani.
Näytit verikokeita ja ultraäänikuvia, jotta uskoisin toisin.
Mutta et kertonut, että karkasin sairaalasta ja katosin.
Ymmärrän nyt tehneeni virheen, reaktiostasi päätellen.
Tunsin syyllisyyttä hoitoon passituksestasi.
Olet ollut terveenä sen jälkeen. Uskallat jopa avautua siitä minulle.
Tess putoaa kaninkoloon. Hänen on pakko unohtaa menneet.
- Minulle valehdeltiin! - Sinua suojeltiin. Itseltäsi.
Et ole vielä parantunut.
Maailma ei yritä nujertaa sinua.
Sinun on hyväksyttävä mennyt ja jatkettava eteenpäin.
Joko saan luvan puhua omassa kodissani?
Älä odota siskosi käyttäytyvän sinun laillasi.
Hän on vahva. Hän paranee. Olen ylpeä hänestä.
Johnin veli, Donald, koki samanlaisen kriisin.
Tiedätkö, mistä pidän liikematkoissa?
Firman piikkiin juomisesta?
Olemme vapaita velvollisuudesta. Olemme kuplassa kaiken ulkopuolella.
Olemme vapaita syömään kallista Tobleronea minibaarista.
Kuka nyt on kyyninen?
Tässä kaupassa on jotain hämärää.
Se ei ole... normaali.
Belgialainen myy kanadalaiselle sadan miljoonan mineraalioikeudet.
Mikä siinä on normaalia?
Olen nukkunut huonosti viime aikoina.
Kaikki tuttu tuntuu murenevan hiekaksi.
Ja katoavan.
Tiedemiehetkin uskoivat aiemmin, että atomit ovat pienimpiä hiukkasia.
Sitten me löysimme atomien sisältä protoneja.
Ja protonien sisältä me löysimme kvarkkeja.
Ja kvarkkien sisältä me löysimme säikeitä.
Säikeet eivät edes ole hiukkasia.
Ne ovat vain energian värähtelyjä.
Uskomme maailman olevan eheä.
Ja sitten se sulaa.
Jessus, että minä olen humalassa.
Mennäänkö yläkertaan? Pannaanko kallis Toblerone puoliksi?
- Olen diabeetikko. - Valepukki.
- Onko se minulle? - Belgian lähettiläälle.
Sanotaan aina, että alkaa sataa-
- kun on kuuma ja ilma on hiostava. Haluamme, että sataisi.
Että syvä, puhdistava sade kirkastaisi taivaan ja maan.
- Mutta niin ei tapahdu. - Montako olet juonut?
Montako itse olet juonut?
- Otetaan vielä yhdet. - Mennään kotiin.
Vielä yhdet onnelliselle parille.
- Mehän olimme lähdössä. - Suolarinkeleitä?
Olen allerginen pähkinöille. Suuni vaahtoaa kuin koiralla.
- Mennään. - Mitä me täällä teemme?
- Älä. - Tai mitä?
- Antaa olla. - Kuka sinä olet?
- Päästä irti. - Minne menet, kun en ole kanssasi?
Minkä valheen haluat kuulla?
Kaksi palloa jäätelöä, kiitos.
Burton tässä.
Väisty.
- Kuka hän on? - Ystävä.
Kerrot kuitenkin, joten älä venkoile.
Hän on Belgian YK-lähettiläs.
- Mitä hän Montrealissa tekee? - Hän oli äänetön osakkaani.
Antakaa puhelimenne. Molemmat.
- Joimme drinkkejä. - Mitä muuta? Kokaiinia?
- Hän toi sen. Me juhlimme. - Kolmestaanko? Ei tyttöjä, poikia?
Kengät jalkaan. Viekää hänet lentokentälle.
Laittakaa hänet lennolle New Yorkiin.
Minä soitan poliisille. Hänhän on jo kuollut.
Voimme vain minimoida vahingot. Sinä saat keksiä poliiseille tarinan.
Älä kerro totuutta.
Otitte huumeita, ja lennätit ystäväsi kotiin.
- Onko se valetta? - Ei.
Vie hänet. Vauhtia!
- Osoitteeni on salainen. - Olen poliisi.
Näin potilaanne metsässä niiden vihreälenkkaristen kanssa.
- Kiitos tiedosta. - Hän pyörii yhä sen lahkon kanssa.
- Llmankos. - Alice ei ole viaton pikkutyttö.
- Minä näin hänen... - Ryöstävän pankin? Tappavan jonkun?
- Yritän auttaa teitä. - Etkä yritä.
Järkytyit näkemästäsi. Ryntäsit tänne epäkohteliaasti.
Kärtät vastauksia kuvitellen, että se korjaisi kaiken. Väärin.
He ilmestyivät metsästä. He heittivät uhrieni tuhkat ilmaan.
- Uhriesi? - Minä heidät löysin.
Mitä erikoista näissä kahdestatoissa on?
Tämän kaiken pinnan alla piilee jotain. En osaa selittää sitä.
- En ole joku potilaasi. - Käyttäydyt samalla tavalla.
Emotionaalisesti vajavainen poika, joka ei kestä omaa avuttomuuttaan-
- koska se muistuttaa traumasta, jonka katatoninen äitinsä aiheutti.
Niin minä ainakin kirjoittaisin.
Te ette tajua, mikä potilastanne vaivaa.
Sen nimi on neige. "Lumi."
Sinä olet taikuri.
Asiakas tulee ilahtumaan.
- Eikä ennakkoa tarvitse palauttaa. - Hyvä. Minun on palattava kaupunkiin.
Selvä se. Minä lähden mukaan.
Jos haluat jäädä, se sopii minulle.
Tämä luomuksesi... Tiesin, että tämä viikonloppu tekisi hyvää.
Belgian lähettiläs kuoli Montrealissa illalla.
- Mistä tiesit, missä asun? - Näin, kun etsit metsässä äitiäsi.
Olen allerginen pähkinöille. Suuni vaahtoaa kuin koiralla.
Luommeko omat hirviömme? Vai luovatko hirviömme meidät?
Ehkä ne tarvitsevat meitä oikeuttaakseen olemassaolonsa.
Tai oman hirviömäisyytensä.
Suomennos: Petri Hautala www.sdimedia.com